Joulukinkku alkaa kypsyä – entä sinä?
![](https://mb.cision.com/Public/MigratedWpy/81053/618397/8593db05e18d292b_400x400ar.jpg)
Kun kuulet Joulumaan viidettä kertaa saman kauppareissun aikana, tekeekö mielesi paiskata ostokset lattiaan ja rynnätä kiljuen ulos kaupasta? Saavatko kimaltelevat joulukadut sinut toivomaan, että valoihin tuhlatut rahat olisi käytetty johonkin järkevämpään? Daniel Blythen teos Vihaan joulua – manifesti jouluhömpötystä vastaan (Ajatus Kirjat) tarjoaa henkistä tukea niille, jotka eivät saa lanttulaatikkoa alas joulupöydässä ja jotka toivovat, että piinaavat pyhät menisivät mahdollisimman pian ohi.
Jos tunnet jouluisin olevasi ilonpilaaja, et ole yksin. Päiväkausia jatkuvat sukulaisvierailut ja kinkunmässäys eivät saa kaikkia innostumaan. Juhla täynnä latautunutta iloa on niin vaarallisen lähellä juhlaa täynnä patoutunutta ahdistusta, että ne voisivat yhtä hyvin olla sama asia.
Eräs joulun vääryyksistä on joulupukki. Kaikki olettavat sinun olevan juonessa mukana, jos lähistöllä on lapsia. Joudut tahtomattasi rikoskumppaniksi, sillä on ilmeisesti jonkinlainen lasten universaali perusoikeus tulla höynäytetyksi joulupukkitarinalla. Välkyt lapset voivat alkaa esittää kiperiä kysymyksiä. Miten on mahdollista, että porot lentävät? Miksi kirjoissa joulupukki menee sisään savupiipusta? Miten niin paksu ukko mahtuu ylipäänsä piippuun? Ja ennen kuin huomaatkaan, olet kehitellyt tarinoita savupiippua venyttävistä aineista ja mitä erikoisimmista pororoduista. Ja nämä sinun pitäisi muistaa sitten vielä ensi joulunakin.
Entä oletko koskaan miettinyt joululaulujen sanoituksia: ”Hei tonttu-ukot hyppikää, nyt on riemu raikkahin aika. Hetken kestää elämää ja sekin synkkää ja ikävää.” Enää ei tarvitse ihmetellä mistä kansa ammentaa kaiken pessimisminsä ja masentuneisuutensa. Tai mitä hauskaa on siinä, että villiintynyt hevonen kiskoo sinua hyytävässä pakkasessa jonnekin Jumalan selän taakse: ”On ryijyn alla lämmin, kun lunta tuiskuttaa, ja liinakkomme kiitää, kun valkoinen on maa.” .
Pian alkaa taas jokavuotinen joululahjarumba, ja ihmisten silmiin syttyy omituinen kiilto. ”Ei ole olemassa mitään loogista syytä, miksi näin pitäisi olla. On absurdi ajatus, että näillä ostosorgiolla olisi juurensa kristillisessä tarinassa. Voi olla jonkin aikaa siitä, kun viimeksi luin mitään raamatullista, mutta olen kutakuinkin varma, ettei evankeliumissa ole sellaista kohtaa, jossa kolme itämaan tietäjää lastasivat kuumeisesti kameleitaan kiiruhtaakseen Al-Hadjin tavarataloon nappaamaan viimeiset säälliset lahjat hyllystä.”
Toimittaja Riku Siivonen on suomalaistanut teoksen pohjoisen jouluhulinaan soveltuvaksi. ”Olen ollut todella onnekas suomentajani kanssa”, Daniel Blythe kiittää.
DANIEL BLYTHE
Daniel Blythe (s. 1969) on opiskellut nykykieliä St. John’s collegessa Oxfordissa ja kirjoittanut useita teoksia, kuten trillerin The Cut sekä humoristisen musiikkioppaan 1980-luvun musiikkimaailmaan, The Encyclopedia of Classic Eighties Pop. Häneltä on julkaistu aiemmin suomeksi teos Vaippavapaalla – vaihtoehtoinen opas uusille isille (2007).
DANIEL BLYTHE, VIHAAN JOULUA – MANIFESTI JOULUHÖMPÖTYSTÄ VASTAAN
Alkuperäisteos I hate Christmas – A Manifesto for the Modern-Day Scrooge
Toimittaen suomentanut Riku Siivonen
191 sivua
Ovh. nid. 19,90 €