Meriveden suolaisuus ja lämpötila määritellään uudelleen
Merisuolaa löytyy melkein jokaisesta ruokapöydästä, mutta mausteen ominaisuudet vaihtelevat meren mukaan. Merivesissä on eroa, niinpä Tyynen valtameren suolakoostumus on erilainen kuin esimerkiksi Itämeren. UNESCOn alainen hallitusten välinen valtamerikomissio IOC on suositellut, että koko meritieteellinen yhteisö ottaisi käyttöön uuden meriveden tilayhtälön, joka korjaa aikaisempaa suolaisuuden määritelmää.
Merentutkijat tarvitsevat tarkkaa tietoa meren suolaisuudesta voidakseen päätellä merten kiertoliikettä havaintojen perusteella, ja ennustaa sitä numeerisilla malleilla. Koska veden todellisen suolakoostumuksen määrittäminen satoine ioneineen jokaisesta näytteestä olisi erittäin kallista, on suolan kokonaismäärän määrittämiseksi kehitetty nopeisiin laboratorioanalyyseihin ja sähköisille mittauslaitteille sopivia mittausmenetelmiä. Hallitustenvälisen valtamerikomission yleiskokous hyväksyi kesäkuussa päätöksen, jonka mukaan otetaan käyttöön uusi merivettä kuvaava tilanyhtälö (TEOS-10). Se korjaa suolaisuuden ja lämpötilan määrittelyissä ongelmallisiksi muodostuneet puutteet. – Merkittävin yleisölle näkyvä muutos uuden tilanyhtälön käyttöönotossa aiheutuu suolaisuuden määritelmän muuttumisesta. Aiemman käytännöllisen suolaisuuden korvaa absoluuttinen suolaisuus, joka ottaa huomioon merialuekohtaiset erot suolakoostumuksessa, toteaa IOC:n kokouksessa Suomea edustanut ryhmäpäällikkö Tapani Stipa Ilmatieteen laitoksesta. Viime vuosikymmenet suolaisuuden määrittäminen on perustunut sähkönjohtokykymittaukseen, josta on johdettu käytännölliseksi suolaisuudeksi kutsuttu suure. Mitä enemmän vedessä on liuenneena suolaa sitä enemmän vesi johtaa sähköä. Puhdas vesi johtaa sähköä vain vähän. Suolan koostumus voi kuitenkin vaihdella merialueittain, vaikka sen sähkönjohtavuus olisi sama. Tämä on aiheuttanut pienen virheen suolaisuuden määrittelyssä. Suolaisuus puolestaan vaikuttaa merkittävästi erityisesti kylmien merialueiden veden tiheyteen.Koska veden tiheyserot vaikuttavat merkittävään osaan valtamerten kiertoliikkeestä, on suolaisuuden määrittelystä seurannut pieni epävarmuus kumuloitunut laskelmiin valtamerten vaikutuksesta ilmastoon. Tämä korjataan uudessa tilanyhtälössä siirtymällä käyttämään absoluuttista suolaisuutta. Myös valtamerten lämpötaseeseen liittyvät yhtälöt ovat olleet luonteeltaan kokeellisia ja sisältäneet epävarmuuksia. Siirryttäessä pinnalta syviin vesiin lisääntyvä paine nostaa hieman veden lämpötilaa, mikä joudutaan ottamaan huomioon ilmastollisia lämpötaselaskelmia tehtäessä. Itämeren suolakoostumus poikkeuksellinen Itämeri on yksi niistä merialueista, joiden kohdalla suolakoostumus eroaa merkittävästi meriveden standardikoostumuksesta. Siirtymisen absoluuttiseen suolaisuuteen odotetaankin näillä merialueilla tapahtuvan vaiheittain ja vaativan laskenta-algoritmien asteittaista tarkentamista. Ilmatieteen laitos vastaa Suomessa meren tilan fysikaalisesta seurannasta. Uusi tilanyhtälö on tarkoitus ottaa käyttöön Suomessa 1.1.2010. Tähän liittyen Ilmatieteen laitos järjestää syksyn aikana viranomaisille perehdytystilaisuuden uuteen käytäntöön, sekä tiedottaa erikseen tarkemmasta käyttöönottoaikataulusta. Lisätietoja: Tapani Stipa, puh. (09) 1929 6445, tapani.stipa@fmi.fi IOC:n kirjoitus aiheesta: http://www.ioc-unesco.org/index.php?option=com_content&task=view&id=144&Itemid=112