YK:n kansainvälinen otsonipäivä 16. syyskuuta: Voimakasta UV-säteilyä mitattiin kesällä useana päivänä
Otsonikerrosta tuhoavien aineiden pitoisuudet ovat Montrealin sopimuksen ansiosta laskeneet vähitellen. Otsonikerroksen ohenemisen takia maanpinnalle pääsee enemmän UV-säteilyä. Kesän aikana Ilmatieteen laitos varoitti voimakkaasta säteilystä 18 päivänä.
Viime kesänä Ilmatieteen laitos mittasi koko mittaushistorian toiseksi korkeimman UV-indeksin 6,47. UV-indeksin arvo 0 tarkoittaa, ettei säteilyä ole lainkaan. Auringolta on syytä suojautua kun UV-indeksi ylittää arvon 3. UVI:n arvo 6 ja sen ylittävät arvot tarkoittavat voimakasta ja 8 ja siitä ylöspäin hyvin voimakasta säteilyä. – Keskikesällä ja keskipäivällä UV-indeksi vaihtelee Etelä-Suomessa pilvettömänä päivänä 5 - 6 välillä, mutta tulevaisuudessa ei ole mahdotonta, että Suomessa havaittaisiin jopa UV-indeksi 7, arvioi tutkija Tapani Koskela Ilmatieteen laitoksesta. – Voimakkaan säteilyn raja eli UV-indeksi arvo kuusi saavutettiin viime kesänä viitenätoista päivänä. Voimakkaan säteilyn yhteenlasketuksi kestoksi arvioidaan 24 tuntia, mikä on enemmän kuin yhtenäkään aiempana kesänä mittausten alettua vuonna 1995. Varoitus voimakkaasta UV-säteilystä annettiin 18 päivänä Kuluneella kesäkaudella Ilmatieteen laitoksen UV-palvelu varoitti voimakkaasta säteilystä yhteensä 18 päivänä. Ensimmäinen oli kahden päivän jakso touko-kesäkuun vaihteessa ja toinen peräti 11 peräkkäisen päivän jakso heti juhannuksen jälkeen. Viimeinen viiden päivän varoitusjakso oli heinäkuun puolivälissä. Kaikille kolmelle jaksolle oli yhteistä tilastollisesti harvinaisen pieni otsonin kokonaismäärä ilmakehässä, auringon suuri korkeuskulma ja vähäinen pilvisyys. Indeksivälille 3 - 5 sijoittuvaa eli kohtalaista UV-säteilyä arvioidaan mittausten perusteella esiintyneen Etelä-Suomessa satana päivänä, joka on melko keskimääräinen luku. Keski-Suomessa UV-säteily oli päättyneenä kesänä lukuisina päivinä kohtalaista, ja voimakkaan säteilyn raja saavutettiin Jyväskylässä lyhytaikaisesti vain kahtena päivänä juhannuksen jälkeisellä viikolla. Pohjois-Suomessa säteily oli enimmillään kohtalaista. Sodankylässä tehtyjen mittausten mukaan suojautumisraja 3 ylitettiin huhtikuun jälkipuoliskon ja elokuun lopun välillä yhteensä 86 päivänä. Luku on vain niukasti alhaisempi kuin Etelä-Suomessa. UV-indeksin arvo viisi saavutettiin Sodankylässä yhdeksänä päivää, kun keskimäärin näin käy alle viitenä päivänä kesässä. Otsoniaukon laajeneminen hidastunut Teollisesti tuotetut kloori- ja bromiyhdisteet ja halogeenit ovat vähentäneet stratosfäärin otsonin määrää lähes kaikkialla maapallolla, mutta etenkin pohjoisilla ja eteläisillä napa-alueilla. Erityisen selvästi tämän voi havaita joka vuosi etelämantereen kevätaikaan, syys-lokakuussa, jolloin ns. otsoniaukko muodostuu. Otsoniaukko on alue, jossa otsonin määrä laskee alle kolmannekseen normaalista. Etelämantereen otsoniaukko on vuosi vuodelta laajentunut. Etelämantereen yllä suurin otsoniaukko havaittiin vuonna 2006. Samalla aukon alueella mitatut otsonipitoisuudet ovat laskeneet. Kuitenkin viimeisten kymmenen vuoden aikana sekä laajeneminen että pitoisuuden alentuminen ovat hidastuneet merkittävästi. Hidastuminen on seurausta kloori- ja bromikaasujen käytön vähentymisestä. Lisätietoja: Kesän uv-mittaukset: Tapani Koskela, puh. 050 584 9054, tapani.koskela@fmi.fi Otsonikerros: Esko Kyrö, puh. 040 5527438, esko.kyro@fmi.fi