Mgruppen i debatt om 80-talister
![](https://mb.cision.com/Public/16303/2351119/801b02b31731ecf0_800x800ar.jpg)
Ledsen morgondagens organisationer! Det är väldigt intressant att följa den i stort sett obefintliga diskussionen om de förändringar som håller på att ske i både näringslivet och offentlig sektor. En hel generation kunskaper, talang och erfarenhet skall pensioneras samtidigt som en ny skall in och forma framtidens organisationer.
Kjell Lindström och HR-akutens Magnus Dalsvall artikel i P&L nr. 3 i år, med rubriken ”Sorry kids, ni platsar inte”. De drev då tesen att dagens systemstyrda, inrutade och optimerade organisationer inte kommer att matcha den individualistiska 80-talsgenerationens behov av frihet och omväxling. Slutsatsen var tämligen glasklar – behåll befintliga medarbetare så länge det bara är möjligt. Det var verkligen roligt att det äntligen kom ett inlägg i debatten. Samtidigt presenterades en ensidig, tråkig och uppgiven syn på framtidens intellektuella resurser. Den stereotypa bild som skapats av 80-talisterna handlar om människor som står sig själva närmast, som är lata och knappast kommer att klara sig på en alltmer globaliserad arbetsmarknad.
Men vad många missar är att 80-talisterna är långt ifrån en homogen massa. Det är en sammansättning individer, precis som 70-talister, 60-talister och 50-talister för den delen. Alla formas och påverkas av den tid de växer upp i. De västeuropeiska 80-talisterna är uppvuxna i en tid präglad av intensiv internationalisering, enorma valmöjligheter och hög materiell standard. Det är självklart att detta får konsekvenser. Vi tar vissa saker för självklart och vi drivs inte av samma saker som våra föräldrar. Vi ställer andra krav på våra arbetsgivare och vi lever våra liv utifrån dagens förutsättningar, inte gårdagens.
Den avgörande frågan går långt bortom generationer. Framtidens framgångsrika organisationer kommer att klara av att skapa och hantera individuell mångfald. 80-talister kan komma att kunna utgöra en fantastisk resurs för både näringslivet och offentlig sektor. Det är en generation fylld av medvetenhet, vilja och engagemang. Vad vinnande verksamheter kommer att klara är att anpassa sig till individer. De kommer att förstå att nya generationer behöver nya drivkrafter för att leverera maximala resultat. De kommer att inse att det behövs nya sätt att se på både hur och när vi arbetar. De kommer dessutom att bli medvetna om att medarbetarna över 55 år kan vara en av organisationens viktigaste resurser. Ålder är egentligen inte en särskilt relevant frågeställning. Alla individer oavsett ålder är olika, förväntar sig olika saker och behöver olika typer av ledarskap och drivkrafter för att bli inspirerade och motiverade.
Samtidigt så måste självklart västvärldens 80-talister inse att vi står inför enorma utmaningar, med konkurrens på globaliserad arbetsmarknad som sällan tidigare skådats. Men om det är så att vi ”kids” inte platsar för att företag och offentliga verksamheter inte inser att världen förändras, säger jag bara en sak – sorry morgondagens organisationer, ni går miste om en fantastisk generation!
Magnus Ekbom, stolt 80-talist, ekonomistuderande vid HHS i Stockholm, egen företagare och med fast anställning Mgruppen - Svenska Managementgruppen.