Coppola kommer till Fotografiska och öppnar sin gränsöverskridande, rituella installation
Eleanor Coppala: Circle of Memory Fotografiska 19 juni – 21 augusti 2011
Francis Ford och Eleanor Coppolas son Gian-Carlo, omkom i en båtolycka 1986, bara 23 år gammal. Under sitt sorgearbete deltog Eleanor Coppola i en minnescermoni vid en gånggrift på Irland, en upplevelse som påverkade henne starkt. I den gränsöverskridande installationen Circle of Memory återskapar hon, tillsammans med fem andra konstnärer, den rituella platsen. I centrum är den cirkulära kammaren, skapad av höbalar, där minnen från hela världen kontinuerligt samlas genom besökarnas egna papperslappar. En plats för sorg och smärta, men också för försoning och sinnesro.
Eleanor Coppolas Circle of Memory är en fotoutställning och en offentlig minnesplats uppbyggd med hjälp av 225 höbalar och besökarens egna minnen och önskningar. Installationen, en nutidens gånggrift, ska inspirera och hjälpa människor att minnas och även fira minnet av barn som dött eller försvunnit. I en tid när det lokala mötet och samtalet om sorg och saknad ofta uteblir vill Eleanor Coppola med Circle of Memory erbjuda en global träffpunkt för förtröstan. En plats för både saknad, sorg, stöd och tröst. En offentlig plats, öppen för alla.
Hela familjen är djupt engagerade i Eleanors arbete med utställningen som hon dedikerat till inte bara sin egen son utan alla de barn som dött eller försvunnit.
- Att förlora ett barn är nog det mest smärtsamma en familj och ett samhälle kan gå igenom. I mitt eget fall gick det aldrig över utan sorgen har fortsatt ta stor plats genom åren. Jag vill att Circle of Memory ska vara en öppen, rituell plats där vi kan minnas de barn som dog eller försvann, berättar Eleanor Coppola.
Formen och arkitekturen är hämtad från rituella platser och historiska gravkammare. Lokala, gemensamma platser där människor samlades för att mötas i sorg, förändring och förnyelse. Numera ser vi ofta nationella, och internationella, minnesplatser som den amerikanska Vietnam-muren och The Holocaust Memorials men färre och färre lokala minnesplatser.
- Eleanor Coppolas verk visar total sorg, men också en vilja till förnyelse och hopp. Ett utropstecken i en tid där vi som individer och samhälle ofta glömmer att mötas och ta oss tid, säger Jan Broman, grundare Fotografiska.
Circle of Memory har tidigare visats i Saltzburg, Österrike; Montpellier, Frankrike samt Oakland, New Mexico och San Diego i USA.
Konstnärerna bakom utställningen:
Eleanor Coppola, idé och koncept
Richard Beggs (Oscarsvinnande ljuddesigner som förlorade sin två år gamla dotter 1988), konceptutveckling och ljuddesign
Robilee Frederick, konceptutveckling
Elizabeth Macdonald, konceptutveckling, arkitektur och rumslig design
Jean McMann, konceptutveckling, texter, foto
Alexander V. Nichols, konceptutveckling, ljus
Om Eleanor Coppola
Eleanor Coppola (född 1937) är gift med Francis Ford Coppola och mor till filmskaparna och regissörerna Sofia Coppola och Roman Coppola. Familjen hade även ytterligare en son och bror, Gian-Carlo Coppola, som omkom tragiskt i en båtolycka vid 23 års ålder.
Eleanor föddes som Eleanor Jessie Neil i en irländs/amerikansk familj i Los Angeles. Hon träffade Francis Ford Coppola 1962 under filminspelningen av hans regidebut Dementia 13 där Eleanor arbetade som AD-assistent.
Hon utbildade sig inom Applied Design på UCLA och arbetar förutom med Circle of Memory även med familjens vingård och med scendekor och design för the Oberlin Dance Company i San Francisco. Eleanor har fått utmärkelser och en Emmy Award för ”Hearts of Darkness: A Film maker's Apocalypse”, om arbetet bakom kameran.
Om gånggrift
Gånggrift, som fungerat som inspiration till Circle of Memory, är en megalitgrav som består av stora stenblock, vilka är ställda så att de bildar en gravkammare och en tvärställd gång som leder in till kammaren. Sett uppifrån bildar kammare och gång ett "T" och gravkammaren omges ofta av en hög. Gånggrifterna ersatte dösarna och byggdes runt 3350-3200 f.Kr. Även långt efter dessa datum har de olika gravplatserna används sporadiskt för begravningar och ceremonier. De största gånggrifterna i Sverige ligger på Falbygden, ett område mellan Vänern och Vättern.